Terrorstyre

Den reelle makten i Frankrike bestod nå av den indre krets av radikale jakobinere. Staten stod nå bak terroren som ble brukt for å straffe motstandere av revolusjonen. Revolusjonens viktigste henrettelsesredskap, giljotinen ble flittig brukt av makthaverne. 35 000- 40 000 mennesker ble ofre for den statlige terroren. Mange kvinner hadde støtte revolusjonen, og kjempet for kvinners rettigheter i den nye statsforfatningen. Dette ble ikke godt mottatt av revolusjonslederne som hevdet at: //”politisk virksomhet passer ikke for kvinners natur”.// Marie Anne Charlotte Corday d'Armont (1768-1793) var politisk aktiv og er kjent for drapet på Marat //(”Jeg drepte en mann for å redde 100 000”)// og Olympe de Gouges (født Marie Gouze 1748- 1793) som krevde like rettigheter for kvinner og menn, ble begge ofre for giljotinen. Et kjent utsagn fra den franske revolusjonen er //”revolusjonen spiser sine barn”.// Blant revolusjonslederne ble en etter en henrettet, etter hvert som maktkampen skred frem. Først til Sanskulottenes ledere som angrep den private eiendomsrett, siden til Danton som ville stanse terroren. Sommeren 1794 gikk turen til Robespierre i frykt for at han skulle ta makten alene. Høsten 1794 og våren 1795 stod mer konservative ungdomsbander bak terror mot jakobinere og sanskulotter. // Tenkepause: Hva ligger i Rousseaus begrep om allmennviljen? Hvilken fare ligger det i at allmennviljen skal være grunnlaget for styringen av samfunnet ? //