Montesquieu

Den franske jurist og baron Montesquieu spilte en betydelig rolle i fransk politisk filosofi gjennom 1700-tallet. I verket Lovens ånd (L`espirit des lois) fra 1748 hevdet han at alle lover har sitt utspring i en og samme lov jfr. naturrettstanken, men at omgivelsene spilte en rolle i utformingen av dem. Slik inkluderer Montesquieu den filosofiske debatten som var fremtredene i antikken, om lovene som allmenngyldige eller kulturskapte. Han ble også en banebryter for utviklingen av demokratiske styremåter. Som Platon og Sokrates klassifiserer Montesquieu 3 typer av styreformer. Republikken var basert på dygder, despotiet på frykt, og monarkiet på ære. Despotiet var skrekkscenarioet for Frankrike i følge Montesquieu, og derfor ble den engelske styreformen en viktig inspirasjonskilde for han. Stimulert av John Lockes tanker, ble Montesquieu mannen bak prinsippene om maktfordeling og maktbalanse i en stat. Juristen Montesquieu bearbeidet tesen om maktfordeling, og la vekt på å få et system av rettslig kontroll og en rimelig balanse mellom de ulike funksjonene i et styre. En slik maktbalanse ville hindre at folk ble vilkårlig og urettferdig behandlet. Statens maktfordeling skulle gjelde forholdet mellom den dømmende, den utøvende og den lovgivende funksjon. Montesquieus maktbalanse og maktfordeling skulle få stor betydning for fremtidige styresett og konstitusjonell tenking.
 * [[image:Montesquieu_1.jpg width="167" height="187" align="right" caption="Montesquieu (1689-1755)"]]Charles ( **// de Secondat) //** Montesquieu (1689-1755) **