Voltaire

Francois-Marie Arouet, bedre kjent under pseudonymet Voltaire regnes ofte som den fremste av opplysningstidens tenkere. Etter endt utdannelse blant jesuitter, vanket i intellektuelle miljøer i Paris, samt fornærmet en adelsmann, reiste Voltaire i eksil til England i 1726. Her ble han begeistret for Lockes empirisme og Newtons vitenskap. Tilbake i Frankrike spilte Voltaire en betydelig rolle i etableringen av leksikonprosjektet Encyplopidien etter 1750, sammen med Dideron og D`almbert. Voltaire var en sterk forkjemper for tanke og trosfrihet. Religionen var for Voltaire menneskeskapt, ble brukt av kirken til å undertrykke folk, og var en hindring for vitenskaplig fremgang. De endeløse diskusjonene blant teologene, viste også at moralen kunne fristilles fra religionen. Fornuftige mennesker kunne selv finne frem til hva som var godt og ondt. Ytringsfriheten stod sentralt hos Voltaire, hva gjelder politiske, sosiale og religiøse forhold. Slik skal Voltaire blitt tillagt dette utsagnet: //”Jeg er uenig i det du sier, men jeg vil gå i døden for din rett til å si det”.// Slik fremstår Voltaire som en hovedrepresentant for opplysningstiden, men tro på framskritt basert på vitenskaplig fremgang og offentlig meningsdanning. Mot slutten av opplysningstiden kunne tradisjonsbundne tanker og holdninger risikere i større grad å bli konfrontert med intellektuell kritikk i åpen diskusjon i det offentlig rom. // Alle samfunnsborgere må lære seg å leve med fremmende religioner og livssyn (1), akseptere vitenskapenes særlige autoritet i kunnskapsspørsmål (2), og innse at verdslige grunner har forrang i politikk og rettsvesen (3). Gilje&Skirbekk: 2007:268 //
 * [[image:531px-Voltaire.jpg width="212" height="210" align="right" caption="Voltaire(1694-1778)."]]Voltaire (1694-1778). **