England

Vitenskapen og opplysningsfilosofenes nye tanker skapte grobunn for kritikk av den rådene eneveldige statstenkningen i Europa og Nord-Amerika. Kritikken mot det eneveldige styresettet ble først satt ut i livet mot slutten av 1600-tallet i England. Helt siden 1215 hadde England hatt begrensninger på kongens makt. Det berømte dokumentet Magna Carta slo fast at skatt bare kunne ilegges, dersom skattebetalerne selv aksepterte det. Kongen kunne dermed ikke kreve inn nye skatter uten folkets innflytelse. Den skotske slekten Stuart satt på tronen i England gjennom store deler av 1600-tallet. Deres ønske om kongelig enevelde, satte dem i konflikt med det engelske parlament. Det engelske parlamentet var delt i et overhus med høyadelen (lorder), og et underhus med lavadel og borgere. Konfliktene ble trappet opp da Kong Karl satte parlamentet til side i konflikten med Spania. I tillegg forsvarte han den anglikanske kirken, og forfulgte puritanere og katolikker. Da kong Karl forsøkte å trenge seg inn i parlamentet og arrestere deres ledere i 1642, startet borgerkrigen (1642-49) mellom konge og parlament. Lederen for parlamentets hær, Oliver Cromwell (en streng puritaner) vant krigen sammen med skottene. Kong Karl (Charles I) ble dømt til døden og halshogd. Da Cromwell tvang parlamentet til å ta livet av kongen, ble stridighetene innad i landet skjerpet. Skottene gjorde opprør, irene ble fordrevet vestover på øya, og flere ønsket stemmerett og sosiale endringer. Cromwell svarte men å innføre republikken, og tok tittelen Lord Protector. Dette styresettet gav Cromwell mye makt, og han innførte strenge religiøse lover. I realiteten var Cromwells styre (1649-1660) et militærdiktatur. Da Cromwell døde fikk tilhengerne av kongedømmet igjen vind i seilene. Dette førte til at Karl I sønn, Karl II, ble hentet tilbake fra eksil i Frankrike og innsatt som konge.  Som følge av at Karl II` bror Jakob (konge etter Karl II død) var åpenlyst katolikk, søkte parlamentet støtte hos den protestantiske Wilhelm av Oranien. Han drev Kong Jacob ut av landet og gjennomførte et oppgjør med Stuartslekten på den britiske trone (1688), kalt The glorious revolution. Da parlamentet hyllet Wilhelm av Oranien som konge, fikk de igjennom rettighetserklæringen ”Bill of rights”. Denne erklæringen fastslo parlamentets makt, domstolenes uavhengighet og enkeltborgerens rettsikkerhet. Dette innebar innføringen av en parlamentarisk praksis, som gjelder i de fleste demokratiske styresett i dag. Bakgrunn for denne oppveltningen kan spores tilbake til John Lockes filosofiske tanker om opplysning og likhet.
 * England. Den første nasjon **