Napoleonskrigene

Storbritannia, støttet av Russland og Østerrike erklærte Frankrike krig i 1803. I tur og orden beseiret han hærer fra Preussen, Østerrike og Russland. Likevel ble den franske marinen knust av britene ved Trafalger (Gibraltar) i 1805. Han førte derfor en erobringspolitikk, der han forsøkte å knuse hovedfienden Storbritannia gjennom en fastlandsblokade. Storbritannia fikk det vanskelig i 1807, da Frankrike allierte seg med Russland. Det berømte britiske //”Flåteranet i København//” av dansk/norske skip i 1807, førte Danmark/Norge på Napoleons side i konflikten. I 1810 trakk Russland seg fra fastlandsblokaden, med den følgen at //”Napoleons hær”// i 1812 til angrep på Russland. Den russiske vinteren ble begynnelsen til slutten for Napoleon. I Leipzig 1813 ble Napoleons styrker slått. Napoleon ble avsatt og plassert på øya Elba utenfor Toscana. Herfra fikk han samlet en ny hær som led et endelig nederlag ved Waterloo i 1815. Napoleon ble forvist til den britiske øya St. Helena sør i Atlanterhavet der han døde i 1821. Til tross for Napoleons fall ble revolusjonsideene spredd til store deler Europa og varslet en ny tid.
 * Napoleonskrigene **