Rasjonalismen

//(…)Som Sokrates var han også overbevist om at sikker erkjennelse er noe bare fornuften kan gi oss. Vi kan aldri stole på det som står i gamle bøker. Vi kan ikke engang stole på det som sansene forteller oss. (…) Det går en linje fra Sokrates og Platon via Augustin til Descartes. Alle sammen var utpregede rasjonalister. De mente at fornuften var den eneste sikre kilde til erkjennelse. Gaarder, Jostein. 1991:229// Rasjonalister som René Descartes (1596-1650) og Baruch de Spinoza (1632-1677) ville i utgangspunktet hevde at mennesket hadde medfødt viten eller kunnskap forut for, og uavhengig av erfaring. Eksempler på dette kan være medfødte ideer, logikk og matematisk kunnskap. Vi kan med andre ord tenke oss til en innsikt i visse sannheter, uten at vi trenger å vise til en konkret, ytre erfaring eller opplevelse for å nå denne innsikten. Mennesket har for flere rasjonalister medfødte ideer, om årsaker, enhet, identitet og eksistens. Slik har mennesket tilbøyeligheter til å slutte oss til en virkning av en årsak. Når vi ser et eple på bakken under et epletre (virkning), slutter vi fra det vi ser, at eplet har falt ned fra treet (årsak). En slik slutningsmåte er medfødt i følge rasjonalistene. En annen medfødt ide er kontradiksjonsprinsippet (motsigelse). Motsigelsesprinsippet (kontradiksjon) innbærer at noe ikke både kan være, eller ikke være på samme tid. Man kan være fargeblind og gartner, men ikke på ferie i England og på Cuba på samme tid. Selv om vi har erfart forskjellen på England og Cuba, er selve kontradiksjonsprinsippet (motsigelse) medfødt i følge rasjonalistene. Descartes hevdet at det finnes en sikkerhet vi ikke kan tvile på, det at vi tviler. Uansett om jeg tviler på at jeg drømmer eller er våken, om Gud fins, eller om det finnes et liv etter døden, så kan jeg ikke tvile på at jeg tviler. Slik ble Descartes berømte utsagn, //”Cogito ergo sum”// til, som betyr //”jeg er, jeg eksisterer”.// Fremfor alt var han opptatt av hva vi kan vite, der det store spørsmålet er vår erkjennelses sikkerhet. Et annet hovedområdet for hans filosofi var forholdet mellom sjel og legeme (dualisme). //(…) Renessansens oppvurdering av mennesket, Hobbes' individ, Descartes' rasjonalisme og subjektsfilosofi, sammen med moderne naturvitenskap, som en blanding av oldtidsatomisme, Descartes' matematiserte kosmos og Bacons eksperimentalfilosofi, må sies å være modernitetens viktigste bestanddeler. Mennesket kunne ved aktiv tenkning og handling forme verden og gjøre den til sin egen.// [|http://www.intermedia.uio.no/ariadne/idehistorie/idehistoriske-epoker/1600-tallet/descartes/descartes-tenkning <span] **//  Tenkepause:   //** //   Tror du mennesket har medfødte ideer? Hvilke ideer er i så fall medfødte? //
 * Rasjonalisme (fornuft). **