Empirismen

Empiristene på sin side gikk imot ideen om medfødte ideer, og hevdet at alt i tilværelsen bygde på erfaringer. Sentrale spørsmål i denne sammenheng er: //”Hvordan erfarer vi verden rundt oss, og hva ligger egentlig i denne erfaringen? Likevel, er alt et resultat av erfaring?”// David Hume (1711-1776) var mer opptatt av hvordan mennesket erfarer og opplever verden rundt seg, og avviser at naturlovene er sanne. I tillegg påstår Hume at en rekke religiøse sannheter ikke kan forsvares mot filosofisk kritikk, i hovedsak fordi de ikke kan tilbakeføres til erfaring. I sin undersøkelse av den menneskelige bevissthet kom Hume opp med at menneskene har forestillinger eller persepsjoner (oppfatninger) av egne erfaringer. Persepsjonene kan være bevisstheten om at vi har armer og bein, eller ulike barndomsminner. Før vi kan få slike forestillinger, må vi hatt et inntrykk av selve opplevelsen. Disse inntrykkene er direkte opplevelser som virker der og da på sansene våre. Når minnene gjenoppstår en gang i fremtiden, fremkalles erindringene. Erindringene som vekkes igjen til livet er ikke //”troverdige”,// men det Hume kaller refleksjonsinntrykk. Slik kan teorien om empirisme enkelt forklares: //”Alle tankene jeg har, stammer fra noe jeg har opplevd og erfart. Inntrykkene kommer alltid først, og deretter etterlater ”kopier” av seg selv.// //Først må jeg erfare noe, og så kan jeg tenke over det”.// For Hume er det sentralt å belyse vesensforskjellen mellom inntrykk og forestillinger. Enkelt oppsummert hevdet Hume at man ikke med sikkerhet kunne vite at det finnes naturlover eller regelmessigheter i naturen, eller at man aldri kunne finne frem til sikker viten, verken før eller etter erfaringen. Han hevdet også at det er umulig å lete etter regler for hva som er rett og galt, godt og ondt i den menneskelige fornuft. Immanuel Kant forsøkte senere å forsone empiristene og rasjonalistene inn en fruktbar syntese. **// Tenkepause:  //** // Hvis Hume har rett i at vi først må ha hatt erfaring før vi kan ha forestillinger om noe, betyr det at en som for eksempel aldri har hørt noe, heller ikke har forestillinger om lyd. //
 * Empirisme (erfaring): **